И й писах да я поканя на концерта!
Хийори!
УЛИЧЕН БОГ: АРАГОТО
Хийори! Радвам се да те видя!
Имаш нова униформа! Кога мина толкова време!
В Такамагахара лесно забравяш тези неща.
Знаеш ли, Казума отдели много време да ме учи
и не написах домашните, които ми беше дала…
Много съжалявам. Може ли да ми дадеш още време?
Юки… не?
Да, какво има?
Юкине! - Ама какво?!
Този аромат… този хубав аромат…
Спомних си всичко! Юкине, Ято, обещанията ми към тях!
Едва не забравих за всичко!
Хийори?!
Епизод 10: Важно желание
Идиотка! Повече никога да не правиш така, ясно ли е?!
Извинявай.
Юкине, какво става с Ято?
Знам ли? Не съм го виждал повече от месец.
Няма смисъл да се тормозиш за него.
Месец? - И моето момиче не се връща!
Дайкоку?! - О, Хийори, добре дошла.
И Кофку ли не се е върнала още?
Не е. Не съм я виждал от последното събиране.
Другите богове не могат да я търпят там. Странно е.
Казума пък се притесняваше, че се събират твърде често.
Преди имах толкова много задачи тук…
После изведнъж е станало празно.
Хийори?! - Ще отида да потърся Ято!
Да го търсиш? Ей, Хийори!
Случвало се е и преди… но тогава се държах надменно.
Повярвах си, че никога няма да ги забравя.
Само защото съм "различна".
Защото винаги бяхме заедно.
Но всъщност съм точно като другите!
Никому неизвестните богове като Ято…
Те просто изчезват, когато всички забравят за тях.
Ято!
Къде трябва да го търся?
Аз всъщност… не знам нищо за него.
Не бягайте! - Проклятие! От трън, та на глог!
Подчинените на Изанами…
Не падайте в лапите им, или ще останете тук завинаги.
Юки, задръж ги!
Разбрано!
Великолепно!
Четката призовава демон само по име…
Не му е сега времето! Да бягаме, докато можем!
Къде е изходът?! - Като лабиринт е.
Изглежда сякаш цялото място се е разширило.
Защо бягате? Просто искам да бъдем приятели!
Ей! Преди малко я нарече своя майка!
Ако наистина си й син, направи нещо!
Изанами ме е изоставила,
поне според една стара легенда, която намерих в една книга.
Не знам дали е истина, но ако е, значи съм й бил ненужен.
О, не!
Не става!
Пуснете го!
Госпо…
Тацуми! Утами! - Искам го!
Не, мой е! - Мой!
Хииро, защо? - За да избягате.
По-добре ми благодари.
Татко те помоли да спасиш Ебису.
Значи трябва да го върна на всяка цена?
За какво толкова ти е притрябвал, старче?
Бог Ято… Вече съм добре. Да продължаваме.
Всички предишни Ебису загинаха заради това.
Трябва да го изнеса навън.
Защо е толкова важно?!
Не си длъжен да продължаваш делото на предишните.
Заради това съществувам!
Винаги съм мислел за това…
Светът е пълен с безсмислици.
Затова и съществуваме ние, боговете.
Ако с помощта на това успея да обуздая демоните
и намаля поне с малко злините им,
светът ще стане малко по-добро място.
Затова аз…
Заради хората?
Не вярвах, че такива като него съществуват.
Къде сте?
Къде се скрихте?
Мислех, че го движи егоизма.
Аз не притежавам толкова силна воля.
Ти носиш нещастие. Хората винаги са желали това.
Благодаря ви, Ято! - Ценят го много повече.
Браво. Наистина си чудесен, Ято.
Намерих ви!
Винаги съм правил каквото ме помолят, просто по навик.
Но сега… искам да бъда някой, когото хората да уважават.
Някой, който би могъл да я направи щастлива!
Куними! Хващай Ебису и се изнасяйте от тук!
Какво си мислиш? Не можеш да убиеш Изанами.
Все едно.
Поне бих могъл да я задържа!
Ято-но-ками.
Името е подобно, но този си има храм и го споменават в истории.
А Ебису си има и други имена.
Даже на Бишамон й викат… Вайшравана?
Може би и Ято си има други имена…
В тази книга пише за много богове, но никой не напомня на него.
В интернет има само една негова страничка.
Ами да! Ще питам Маю!
Хаос на небето?!
Да. Тъкмо се връщам от владенията на Ебису.
Цялата зона е запечатана.
Има въоръжена стража и не пускат никого.
Какви са тези стражи? - Съкровища на служба горе.
Станало е нещо доста сериозно, щом пращат тях.
Говореше се, че Ебису е осквернен.
Вероятно скоро ще умре.
Досега винаги са пренебрегвали честите му прераждания.
Но този път е различно, поради някаква причина.
Лоша работа.
Затова ми е нужна помощта ти, Цую.
Ти можеш да разбереш какво става.
Много по-добра си в това от мен.
Казума, не мога да рискувам положението на господаря си.
По-добре да почакаме да ни кажат.
Или искате да разгневим боговете?
Вероятно сега разпитват боговете на щастието.
Може би има и пристрастия.
Сигурна съм, че се притесняваш за господарката си.
Добре.
Какво? - Тя говори с дърветата.
Тя не е Съкровище, а дух на сливово дърво.
Преди много време е дошла тук само за да е с Тенджин.
С него е повече от 1000 години.
Обичта й към него никога няма да изчезне.
Магии… маски… демони.
Неразбирателство между боговете.
Всички търсят господаря Ебису…
Адът…
Прасковеното дърво близо до Ръба
е видяло как Ебису се спуска в бездната.
В ада? - Какво ще прави там?
Последвали са го.
Млад бог и момиче в бели дрехи с превръзка на главата.
Това…
Това са…
Ято и Нора!
Колко още ще ни държите тук?!
Потвърди се, че Ебису е търсеният заклинател.
Издадена е заповед да бъде убит, заради измяна.
Къде са ви доказателствата?!
При обиска на дома му бяха открити огромно количество маски.
Имаше и много подчинени му демони.
Много от Съкровищата му се оказаха Нора.
Къде е самият той? - В момента се намира в ада.
Вероятно търси още демони.
Това са пълни глупости! - Всичко е истина, уверявам ви.
Съкровищата му потвърдиха нашите опасения.
Какво сте им направили, чудовища такива?!
Небесата решиха боговете да накажат нарушителя подобаващо.
Какво? Ще се прибегне до крайни мерки?
С такова решение е почти невъзможно да му се помогне!
Небесата винаги са прави. - За това решение…
Имаме какво да си кажем.
Ако някой ще го убива, то трябва да съм аз.
Окунинуши!
Това е невъзможно.
Боговете на щастието ще останат тук до изпълнение на решението,
за да сме сигурни в невинността ви. - Махай се!
Какво казах? Не би искала да повторя.
Сега може и да съм търпелив,
но някога водих война с небето и ти го знаеш.
Всички с ужас ме наричаха Мечката или Паяка!
Бишамон, спри го!
Искаш ли да се повторя?!
Богът без Съкровища е безсилен! - Стой!
Съжалявам за закъснението, Бишамон. - Казума! Радвам се, че си тук!
Не търсете помощ.
Всички решиха да си поспят.
Боговете без Съкровища са безполезни, така ли?
Опасна гледна точка, страж Оши.
Ако се оттеглите сега, ще забравя какво сте казали.
Не е нужно да я тормозиш. Съжалявам, мога ли да ви оставя?
Да! Бързо, докато Фукурокуджу се оправя с Окунинуши!
Няма значение дали ще сме само 6-ма! - Вие…
Да отидем при Ебису! Чоки!
Входът към ада трябва да е там.
20 минути пеша! Готов ли си?
Превърнали са го в поредната туристическа дестинация!
Още ли си разстроен, Юкине?
Със сигурност ще намерим Ято.
Няма гаранция, че е бил точно той,
но това е единствената ни следа.
Искам да разбера лично от него какво става.
Колко ли пъти ти повторих да не идваш с мен.
Не вярвах, че си такова магаре.
Няма значение. Да вървим.
Юкине!
Но ще стоиш далеч от опасностите, ясно?!
Твърде си важна за Ято… За двама ни.
Затова ще те пазя!
Чай… Сладкиши…
Да си поговорим още малко!
Трябва да пречистим аватарите й!
Но тогава тя… - Знам.
Само остани във формата на меч.
Добре.
Трябва да му дадем възможно най-много време!
Съжалявам! Добре ли сте?
Да… Сигурно ти е много трудно.
Само проблеми с мен.
Сега съм задължен и на Ято.
Запомни това заради мен, Куними.
Това… На кръв ли мирише? - Не, това е…
Морето!
Почти стигнахме. Ивами трябва да ни чака до изхода!
Всички изходи са запечатани.
Сега трябва да се върнете при Изанами.
Значи това е краят.
На младия господар много му харесва морето.
Дано да живее достатъчно дълго,
за да не е нужно да го наричаме "млад" повече.
Вярно е, че се преражда ужасяващо често!
Прераждане? - Означава да се възнесеш.
А какво е възнесение? - Божествена смърт.
Няма страшно. Вие сте много известен бог, Ебису.
Абсолютно винаги се прераждате.
Не го мислете.
Господарю…
Граница!
Не става. - Би трябвало да е тук! Проклятие.
Ято…
Хванах те. Сега не можеш да избягаш.
Глупак. Не биваше да й позволяваш да го направи.
Хайде, опитай го.
Повече не…
Господарке Изанами!
Моля ви, пуснете го. Аз ще остана с вас.
Разбирам, разбирам!
Ебису… Защо?! - Бог Ято.
Вземи четката.
Разчитам на теб. Ивами трябва да я получи.
Куними също е на края на силите си.
Искам да изведеш и него.
Но ти… - Скоро ще умра.
Не е страшно. След смъртта ме чака ново прераждане.
Така че… - Глупости!
Ако умреш, всичко ще е било напразно!
Искам да ти помогна. Не, защото старецът ме помоли!
Защо се даваш толкова лесно?!
Не е така. Просто винаги мога да се преродя.
Ами това, което си?!
Наистина ли искаш това сега… Именно ти?!
Именно аз?
Няма ли да ти липсва някой? Нещо?!
Да липсва…
Би ми се искало да отида отново в онази таверна.
Супер! Желанието ти бе чуто и прието!
По-късно ще ми дадеш 5 йени!
Проклет да си!
Само че, бог Ято…
Всички изходи са запечатани. - Нали искаше да контролираш демони?
Няма да се предаваш така!
Щом няма изход от ада, ще си направиш един!
Пълна лудост.
Не отговарям за последствията.
Уки! Текки! Шуки!
Сакки! Гаки! Сенки! Създайте ми изход!
Разбрано!
Наистина му се получи!
Гори… Въздух…
Ебису!
Бог Ято…
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Какво правиш, Юкине? - Уча котешки.
Смятам да помоля Ято да си вземем котка.
Следва: "Възраждане".